De lærer altså bare at trække fingeren henover en skærm og flytte med nogle pixels - istedet for at mærke materialet eller få feedback fra en voksen.
Men er det ikke fremtiden? Automatisering og AI begrænser jo arbejdsmarkedet til “meget få” jobs. Transport, fødevarer, ældrepleje, rengøring, de er alle forsvundet indenfor 100 år (mener jeg), så vi skal jo forberede og træne vores børn til den digitale fremtid? I sidste ende bliver mennesker en overflødighed for overklassen (udover håndværkere i gældsslaveri), men inden da vil det digitale arbejdsrum være centrum for den næste generation?
AI har kun været på alles læber de sidste to år og kun rigtig brugbart i et år. Klap lige hesten. Det er sgu for tidligt at spå om fremtiden nu.
Der er nogle jobs der måske vil forsvinde, men ingen af de her jobs er automatiseret endnu. Jeg synes du drager forhastede konklusioner.
Det siges at computeren blev “opfundet” i 1937, og på 100 år er transistorer skrumpet 100.000 gange. Der er selvfølgelig et loft, men som jeg kender det er vi langt fra enden af energikapacitet og transistordensitet. Drejebænken (1300 BC) gjorde at vi kunne producere præcise komponenter, og på 3000 år har vi robotter der kan danse. Teknologi vokser eksponentielt, tror jeg. Men jeg erkender at det er spekulation.
Kapitalisterne kan ikke automatisere alt arbejde væk uden at have forbrugere der vil købe. Ingen købere = ingen penge til at drive deres robotter.
For kapitalisme er der ingen forskel på 1000 fattige og 1 rig (groft sagt), og rige vil jo helst samarbejde med andre rige. Vi ser hvad der sker.
Børn under 2 år skal ikke i træningslejr til arbejdsstyrken.
De skal lære at bide i en stol så de føler hvordan træ reagerer når man sætter tænderne i det. De skal lære hvordan mors ansigt ser ud når de skider ved siden af potten. Det er svært og det tager tid, men vi skal alle lære det, og det er mere pinligt hvis man først lærer det senere i livet.
Det tager derimod ingen tid at lære at fedte en skærm til med grattede fingre. Det kan man roligt udskyde til senere.
Der er over 20 år til de skal på arbejde, og det er naivt at tro at vi ved nogetsomhelst om det nu. Da jeg var dreng så var “fremtiden” at kunne lave elektronik. TV-reparatøren måtte jo være sikret arbejde med alle de TV-apparater som folk havde fået anskaffet?
Men er det ikke fremtiden? Automatisering og AI begrænser jo arbejdsmarkedet til “meget få” jobs. Transport, fødevarer, ældrepleje, rengøring, de er alle forsvundet indenfor 100 år (mener jeg), så vi skal jo forberede og træne vores børn til den digitale fremtid? I sidste ende bliver mennesker en overflødighed for overklassen (udover håndværkere i gældsslaveri), men inden da vil det digitale arbejdsrum være centrum for den næste generation?
AI har kun været på alles læber de sidste to år og kun rigtig brugbart i et år. Klap lige hesten. Det er sgu for tidligt at spå om fremtiden nu.
Der er nogle jobs der måske vil forsvinde, men ingen af de her jobs er automatiseret endnu. Jeg synes du drager forhastede konklusioner.
Kapitalisterne kan ikke automatisere alt arbejde væk uden at have forbrugere der vil købe. Ingen købere = ingen penge til at drive deres robotter.
Hva snakker du om??
Det siges at computeren blev “opfundet” i 1937, og på 100 år er transistorer skrumpet 100.000 gange. Der er selvfølgelig et loft, men som jeg kender det er vi langt fra enden af energikapacitet og transistordensitet. Drejebænken (1300 BC) gjorde at vi kunne producere præcise komponenter, og på 3000 år har vi robotter der kan danse. Teknologi vokser eksponentielt, tror jeg. Men jeg erkender at det er spekulation.
For kapitalisme er der ingen forskel på 1000 fattige og 1 rig (groft sagt), og rige vil jo helst samarbejde med andre rige. Vi ser hvad der sker.
En tendens fra USA, vi ser hvad der sker.
Børn under 2 år skal ikke i træningslejr til arbejdsstyrken.
De skal lære at bide i en stol så de føler hvordan træ reagerer når man sætter tænderne i det. De skal lære hvordan mors ansigt ser ud når de skider ved siden af potten. Det er svært og det tager tid, men vi skal alle lære det, og det er mere pinligt hvis man først lærer det senere i livet.
Det tager derimod ingen tid at lære at fedte en skærm til med grattede fingre. Det kan man roligt udskyde til senere.
Der er over 20 år til de skal på arbejde, og det er naivt at tro at vi ved nogetsomhelst om det nu. Da jeg var dreng så var “fremtiden” at kunne lave elektronik. TV-reparatøren måtte jo være sikret arbejde med alle de TV-apparater som folk havde fået anskaffet?